EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Den første dagen falt Morgenstjerne-huset.
Den tredje dagen ledet den nye kongen av helvete, Caliban,
de infernalske hærene på et korstog for å ta jorden som den tiende sirkel.
Han mislyktes.
Den fjerde dagen slo hedningene tilbake Caliban og hærene hans.
Jorden var deres.
På den syvende dagen ble helvete tømt av en himmelsk hær.
Hva med Sabrina Morgenstjerne?
Hun var der Caliban forlot henne,
forsteinet mellom sin far og Lilith.
Hvor mye tid hadde gått? Tiår, faktisk.
Hun undret seg: "Hvem vil redde meg?
Vil det være Nicholas, Harvey, Rosalind eller tantene mine?"
Hun visste ikke at de døde for lenge siden.
Og at den eneste som kunne redde Sabrina, var henne selv.
Sabrina, du kan høre meg. Du kan åpne øynene.
Vet du hvordan jeg vet det? Fordi du allerede har gjort det.
Du trenger bare litt hjelp til å våkne.
Et aperi oculos tuos.
Velkommen tilbake. Nå bytter vi plass.
Herregud.
Du er meg! Hvordan kan du være meg, og hvordan reddet du meg?
Det har jeg ikke. Men du har en sjanse til å redde deg selv og de andre.
Samle de vanhellige regalier og ta tilbake Greendale fra hedningene.
Ta tilbake? Hva skjedde?
Vi har ikke tid. Finn regaliene og redd Greendale.
Og når du er ferdig, er det din tur.
- Min tur til hva? - Til å være meg. Til å gjøre dette.
Jeg er deg, Sabrina. Deg i fremtiden.
Betyr det at du alt vet hva som skjer eller skjedde?
Jeg kjenner én versjon,
Sier jeg mer, risikerer vi en tidslinjekatastrofe.
Husk at når du er ferdig, så må du komme tilbake til hit, akkurat nå,
og gjøre det jeg gjorde for å fullføre tidssløyfen.
Det er eneste måte å bevare rikene på.
Hvis ikke, kan det bli totalt kaos.
Jeg sier det hele tiden, men jeg har aldri ment det mer inderlig: Jeg forstår ikke.
Du vet filmen Ambrose liker: Tilbake til fremtiden? Det er sånn, men med magi.
Bare prøv.
Vi bør ikke snakke sammen. Selv å møte hverandre er risikabelt.
Heldigvis eksisterer helvetes niende sirkel i...
...sin egen...
...tidslomme...
De vanhellige regalier.
Hemmelig vindu, hemmelig dør,
åpne deg, akkurat som før.
Ikke forstyrr min elskede!
Å nei.
Herodes, hva gjør du her?
Vi holder vakt og beskytter skattene våre.
Dere burde ikke være her.
Helvete er tomt, engleheks, og alle djevlene er borte.
Gutter, ta det med ro!
Oppdatering: Jeg har mer krefter enn før.
Helvete er mitt rike, selv om det er tomt.
Dere burde ikke utfordre meg her.
Hva skjedde her? Vet dere det?
Helvete ble invadert av erkeengel Michael, som beseiret leirekongen.
Leirekongen? Er det Caliban?
Ja. Han er død.
Pandemonium ble plyndret, men de vanhellige regalier forble skjult.
Derfor kom vi hit.
Hva med Calibans plan om å utvide helvete?
Jordens hedninger slo tilbake da han prøvde.
Jordens hedninger?
Ok, jeg må tilbake til jorden.
Jeg drar herfra med de vanhellige regalier,
og dere kan enten tre til side eller bli drept.
Det er deres valg.
SPELLMAN BEGRAVELSESBYRÅ BISETTELSER OG BEGRAVELSER
Hallo?
Prudence?
Balsameringsrommet.
Mambo.
Tante Zee.
Nei.
Nei...
Tante Hilda.
Kanskje...
TANTE HILDA
Tanter, jeg beklager.
Jeg var ikke her..
...da dere trengte meg. Jeg er så lei for det.
Spellman.
Hallo?
Hva gjør dere her?
Vi følger de vanhellige regalier.
Vent her.
FYRSTE, REDD OSS FRA CARCOSA
Hedningene. Tivoliet.
Nei.
Ikke si et ord. Bli med meg.
Jeg antar at de er med deg?
Hvordan er det årevis siden jeg forlot Greendale?
Tiår er gått, kusine.
Tid og lidelse følger andre regler i den niende sirkel av helvete.
Det spiller ingen rolle.
Men hva som skjedde spiller en rolle for meg.
De er døde, Sabrina.
De er fanget i kjøttfabrikker av de plantelignende skapningene.
Blodet deres vanner Den grønne mannen.
Sabrina, hedningene vant.
Jorden er igjen en hage av grusomheter. Dette er det eneste trygge stedet.
Hvorfor Kinkle-gruvene?
Jeg klarte å befeste inngangen med en formel for å holde hedningene unna.
Hvordan har du overlevd alene?
Jeg skal ikke lyve, jeg var litt gal en stund...
...et tiår eller to.
Bøkene har vært min frelse.
Jeg har lest alt.
Si at du kom over noe som kan hjelpe oss, en måte å fikse dette på.
Fikse det?
Sabrina, du gikk glipp av verdens ende.
Tantene våre er døde.
Prudence er død. Hun døde i armene mine.
Med sitt siste åndedrag ba hun meg...
...om å forlate henne, flykte.
Stopp ham.
Jeg kan ikke forlate deg.
Og hvorfor?
Så jeg kunne ta dette.
Fader Blackwoods egg, og skjule det for ham.
Ambrose, jeg er lei meg.
Hvor var du?
Du burde ha vært her med oss. Med familien din.
Du ba meg bli og kjempe for de vanhellige regalier.
Vant du i det minste?
Jeg har de tre gjenstandene, men det hjelper lite om krigen er over,
om vi alt har tapt og det ikke er noe håp om...
Vent litt.
Selvsagt. Det er sånn det var meg.
Ambrose, kan eggets magi brukes til å sende noen bakover i tid?
Kanskje, men mengden magiske energier som kreves...
Vil magien i de vanhellige regalier være tilstrekkelig?
Det vil aldri fungere.
- Det er for farlig! - Det vil fungere. Det virket.
Ikke spør meg hvordan, bare stol på meg. Vi klarer det.
De siste av Spellman-familien.
Vi kan stoppe hedningene, redde tantene våre og Greendale.
Vi må!
Vi må omgjøre de vanhellige regalier. Om de synes det er greit, da.
Det gjør de selvsagt. Det er derfor de har voktet dem.
Så de kan brukes på denne måten, i dette tidspunktet.
Dere føler det dypt i beina?
Greit.
Da må vi smelte dem ned til et slags våpen.
Men hva slags våpen?
Ironisk nok...
...en morgenstjerne, et middelaldersk slagvåpen.
Den kan samle eggets magiske krefter til en virvelvind.
Vi trenger bare et hellig sted å gjennomføre det, som...
Å, søte Satan, som steinsirkelen på akademiet.
Greit, så hva er problemet?
Akademiet er der Blackwood holder hoff nå.
Han er blitt gal og vill av sin vanvittige tilbedelse av Eldritch-grusomhetene.
Selv om du har vakter, bærer Blackwood kainsmerket,
så han kan ikke drepes.
Da prøver vi ikke å drepe ham.
Gjør alt klart, Ambrose. Jeg må bare hente noe hjemme...
...på kjøkkenet.
Lenge siden sist, gamle venn.
Hvordan gikk det?
Jeg har henne. Hva med deg? Hvordan gikk smeltingen?
En morgenstjerne rett fra smia.
Hvorfor vokser det ingenting her?
For lenge siden forgiftet den selvlærte heksen, Pesta, jorden
så ingenting grønt kunne vokse.
Jeg går inn først.
Blackwood?
Vis deg, feiging.
- Blackwood! - Det er ingen grunn til å rope.
Jeg er her.
Miss Spellman, du må være her for å ofre deg til tomrommet.
Å ja, det må være derfor, tomrommet
og de andre Eldritch-grusomhetene.
Jeg har med en offergave.
Har du?
De liker offergaver. Å, ja, det gjør de.
Pokker.
Spar meg det svake hekseriet.
Broder Ambrose, greier du ikke bedre?
Det blir en fryd å hakke deg i småbiter. Men først må du bevitne dette.
Nei!
For et ekkelt og stolt smil han har.
Hva tror du han drømmer om?
Uansett bør han nyte det for han er fanget der i all evighet.
Det gliset varer ikke lenge.
En avtale er en avtale, Batibat.
Frihet for å la Spellman-familien være i fred.
Greit, kusine, på tide å komme i gang.
Hva var det?
Plantezombier. Vi må begynne.
Når du starter besvergelsen og ritualet begynner,
kan vi ikke stoppe, uansett hva.
Forstår du? Uansett hva.
Jeg skal få dem tilbake, Ambrose. Jeg lover.
Jeg skal gjøre det godt igjen og få alle tilbake.
Fortsett!
Kom igjen!
Når...
Hva er jeg?
Den er ikke her!
Vi har gjennomsøkt hele akademiet, og mitt bytte er ikke her.
Huset.
Det må være hos Spellman.
Og hvis Spellman-familien er der?
Da dreper vi dem og drikker blodet deres.
Så lenge stearinlysene brenner, vil deres zansèt...
Folkens!
- Vi må dra nå. - Kusine, hva gjør du her?
- Hva med din søken? - Dette er viktigere.
Hør på meg.
Blackwood er på vei for å drepe dere.
Vi må dra nå før han kommer.
Det er uklokt å flytte Zelda i den tilstanden.
Hvis vi ikke flytter henne, dør hun.
- Dere vil alle dø. - Hvordan vet du det?
Jeg skal forklare alt senere.
Men nå må dere stole på meg.
Greit, kusine. Greit.
Finn og drep alle fra Spellman-familien.
I mellomtiden skal jeg jakte på det som er mitt, min rett!
Blackwood har stengt heksene i Den vanhellige kirken.
Om du tar dem med hit, vil de kanskje gi tante Zee styrke.
Nei. Hva med fader Blackwood?
Han har forlatt kirken. Han er nok hos oss nå.
Hvordan vet du alt dette?
Jeg må finne vennene mine før hedningene dreper dem.
Jeg kommer snart tilbake, jeg lover.
Dere har det bra. Det er ikke for sent.
- Hva mener du? - Hedningene kommer.
- Dere må bli med. - Jeg forstår ikke.
Du gikk inn i en portal for å slå Caliban.
Du hadde rett, Nick.
Jeg lot alt i helvete trekke meg vekk fra det viktigste:
familien, vennene mine, alt jeg elsker.
Men ikke nå lenger.
Noen livstegn ennå?
Jeg vet det! Jeg vet hvordan heksesirkelen kan styrkes og beseire hedningene.
- Hvor er jeg? - Å, tante Zee.
Du lever!
Takk hvem enn vi takker om dagen.
Tante Zelda, du er på Dorians grå rom. Vi er trygge her en stund.
Hvor er Hilda?
Hun gjenoppstår aldri fra kaingropen.
Hva?
Hun har ikke gjenoppstått fra kaingropen ennå.
Jeg er redd tante Hilda er borte.
Umulig.
Jeg forlot henne nettopp i underverdenen.
Jeg så fremtiden og Hilda blir en gammel kjerring.
Om hun ikke gjenoppstår,
bruker jeg det jeg lærte i underverdenen til å dra henne tilbake hit.
I dag skal vi rive søsteren vår Hilda tilbake fra dødens klør.
Hvem av dere blir med til Spellman-huset for å gjøre gjerningen?
Det sies at når du roper på trippelgudinnen, kommer hun til deg.
Selv om jeg ignorerte henne og tilbad laverestående guder,
signerte navnet mitt i andre bøker,
kom hun da jeg trengte henne mest.
Da jeg vandret, tapt i underverdenen,
var det hun som førte meg tilbake til den materielle verden.
Vi kaller på deg, Hekate.
Vi kaller på deg, jomfru, i ditt ubundne potensial.
Vi kaller på deg, mor, i all din guddommelige kraft.
Vi kaller på deg, kjerring, i din eldgamle visdom.
Vi er nedstammet fra alle jomfruer, mødre og kjerringer.
Når vi påkaller tre-i-én, påkaller vi alle hekser
fra tidenes morgen til tidenes ende.
Vi kaller på oss selv, kreftene som har blitt nektet oss,
gi oss dem, Hekate,
og vi skal be til deg morgen, middag og kveld.
Og vi skal leve for å hedre dine tre ansikter, dine tre former.
Mørke mor, som holder nøkkelen til døren mellom verdener...
...vi...
...påkaller søster Hilda tilbake
til de levendes verden.
Og vi vil aldri glemme deg igjen!
Hilda?
Hildy?
Hildy, er du der?
Hildy.
Hva gikk jeg glipp av?
Mye, tante Hilda. Hedningene må fortsatt stoppes.
Å, pokkers hedninger. Hvilke problemer skaper de nå?
De vil infisere alle i byen med frø fra Den grønne mannen.
Ved å gi dem gratis karamell-epler på tivoliet.
Han vil bestøve alle som spiser frøet.
Vi må hindre alle fra å dra til tivoliet og bli sådd.
Hvordan?
Vel, vi kunne synge en nydelig vuggesang.
Hvis vi kan få hele byen til å sovne ved hjelp av en forhekset vuggesang,
er alle problemer løst.
Nei, selv uten de dødelige vil hedningene spise eplene
og ofre seg selv, og da blir det samme resultat.
- Så lenge de har sin jomfru. - Ja, men de tok ikke Harvey.
De markerte tre jomfruer, Harvey, Theo og en lærer fra Baxter High.
Ms. Wardwell?
- Den hurpen skjøt meg. - Ja!
Jeg hadde nesten glemt det i all galskapen.
Nå vil en liten del av meg at hedningene skal få henne.
- Kan vi gjøre det? - Det kan vi.
Det er sikkert en logisk forklaring på hvorfor Ms. Wardwell skjøt deg.
Nå trenger vi henne til neste del av planen vår.
Har vi en plan?
Alltid. Dere legger byen i søvn med en vuggesang.
Jeg skal spore opp Ms. Wardwell, og så stopper vi apokalypsen.
Igjen.
Lille gjeter, lille gjeter
La meg hjelpe deg å telle sauene dine
Én i engen, to i hagen
Tre sover på barnerommet
Én i engen, to i hagen
Tre sover på barnerommet
Hvor er alle menneskene?
Vi gir dem gratis adgang, gratis turer og gratis karamell-epler.
Det er ikke solnedgang engang.
Nei. Noe er galt. Jeg kan føle det.
- Vi har ikke engang en jomfru å ofre. - Jo, det har dere.
En av de tre opprinnelige.
Robin Goodfellow.
Du forrådte oss.
Var det ikke mitt oppdrag å infiltrere skolen?
Og finne oss en jomfru?
Liker du henne ikke, far?
Eller...
...skal vi la Den grønne mannen vente?
Ikke ett minutt lenger.
La oss begynne.
Barn...
...tiden er inne.
Hvem er klar til å motta Den grønne?
La ham reise seg og gjenopprette den gamle hagen til sine hedenske barn.
Stopp!
Stopp, hedninger!
Det er Herren som har ødelagt åkrene deres.
Det er han som har lagt dem øde!
Denne jomfruens blod er din pris.
Jomfruens kjød for ditt frø.
Reis deg, Den grønne, reis deg og ta tilbake jorden.
Og nå begynner den store blomstringen og bestøvingen!
Nei, det er ikke mulig.
Hvem?
Hvem tok du med til oss, Robin?
Det er Pesta, sykdomsheksa.
Hun er flink med forfall og råte.
Du er djevelsk. Hva har du gjort?
La tankene fare, åpne hjertet, Ikke la disse tanker smerte.
Sånn, det vil holde deg unna, Ms. Wardwell.
Og når du våkner, vil du ikke huske at Spellman-familien er hekser.
Jeg drepte din patetiske plantegud.
Nå er det på tide at du og tivoliet forlater Greendale.
Retrett, mine brødre og søstre. Greendale er forgiftet.
Vi drar og starter på nytt.
Heksesirkel, ikke stopp før alle hedninger er drevet fra hjemmet vårt.
Harvey, vent, det er gorgonens telt.
Jeg burde være den som dreper henne.
Nei. Sist jeg lot deg gå inn alene forsteinet hun deg.
Men holder øynene lukket og bruker aningen til å se.
Roz, stol på meg. Jeg greier det.
Jeg går inn alene.
Jeg har sett Clash of the Titans.
Hvis det funket for Persevs, funker det for meg.
Tåpelige jomfrugutt.
Du burde ikke ha kommet alene.
NAGAINA FORFØRERSK SLANGETEMMER
LEVENDE OG DØDELIGE SLANGER
Han gjorde ikke det.
Roz...
...du reddet nettopp livet mitt. Så jævlig deilig.
Hva nå?
La oss finne en pose til hodet.
Vi kan få bruk for det.
Hei, kjære.
Skal du noe sted?
Det var bare at jeg husket dagen vi møttes.
Du skrøt slik av mine talenter...
Hva kaller du det?
Å, ja...
...en vever.
Før du drar...
...ville jeg vise deg noen av mine andre talenter.
Er det greit, vennen?
Satans tjenere...
...som sprer mørkets fyrste eneste gaver: død og ødeleggelse.
Dere har kanskje drept Den grønne mannen,
men jeg er den store guden, Pan.
Og blikket mitt er galskap...
...eller hadde du glemt det?
Det vet du at vi ikke hadde.
Prudence!
Dermed er Greendale reddet igjen.
Og i morgen tidlig vil byen våkne rolig og uthvilt.
Uten å ha en anelse, søster.
Takk, Sabrina.
Da heksesirkelen og familien din trengte deg mest, var du der.
Ingen årsak, tante Zee. Det var aldri noen tvil.
Jeg antar at du drar tilbake til helvete for å fullføre tredje og siste utfordring.
Ja. Det er gjort. Jeg tok meg av det.
Jeg vant regaliene og tronen.
Men du har rett. Jeg må dra tilbake til helvete for å ta meg av noen ting.
Hva? Når kommer du tilbake?
Jeg er ikke sikker, tante.
Dronning av helvete er ikke det vi ønsket for deg.
Ikke jeg heller.
Men det er min skjebne.
Ikke gråt, tanter.
Hvem er det som gråter?
Jeg gjør det.
Det går bra.
Det er ikke slutten. Dere får jo se meg igjen.
Men akkurat nå...
...må jeg gå.
Jeg må holde et løfte.
Sabrina, stans.
Uansett hva du gjør, ikke gi dem sølvet.
Hva? Hvorfor ikke? Hvem er du?
Jeg er deg, og jeg har hatt en lang dag, så vær så snill.
Det er ikke Judas i veggen. Det er Caliban.
Og når du gir ham sølvet, vil han vinne og fange deg her for alltid.
Men hvordan vet du det?
Det har skjedd meg alt.
Det er komplisert.
Hvordan rømte du?
En venn hjalp meg, og jeg må gjøre det samme for å holde tidssløyfen i gang,
men jeg ombestemte meg fordi jeg innså noe.
Hva da?
Jeg kan møte deg her i dette øyeblikket,
før det er en tidssløyfe, mens to av oss er fri.
Burde ikke vi fusjonere eller noe?
Ambrose ville sagt det, ja, men jeg har en supersprø idé.
Jeg tror vi tenker likt.
Etter alt jeg har opplevd, det jeg så skje med familie og venner...
Jeg vil dra hjem for å være sammen med dem.
Men du vant de vanhellige regalier.
Du vil ha tronen og være dronning.
Jeg vil det. Er det rart?
Nei. Det er perfekt fordi jeg vil være tenåring.
Hva sier du til at vi gjør begge deler?
Judas, jeg har dine sølvpenger.
Fant du alle sammen?
Ja, jeg talte dem.
La meg føle vekten av dem i hendene en siste gang.
Godt forsøk, Caliban.
Men jeg er ikke en idiot.
Jeg gjør ikke samme feil to ganger.
Hvordan visste du det?
Jeg ligger alltid ett skritt foran deg, og er en bedre monark.
Utfordringen er vunnet.
Den siste gjenstanden blant regaliene er min.
Og prins Caliban er steinkald og død.
Gratulerer, datter. Du gir ære til huset vårt.
Det er på tide å krone deg igjen.
Er du endelig klar?
Jeg er klar til å være gift med helvete.
Lilith, vil du forberede vår unge dronning som ditt siste bidrag som regent?
Dette er historien om hvordan verden endte og ikke endte,
reddet av heksen som ble dronning.
Mens hun forberedte seg på å ta tronen,
vendte alt tilbake til sin naturlige balanse.
Skal du virkelig bli i Greendale?
Hvorfor skulle jeg dra?
Greit!
Du er Satans ære og stolthet.
Ansiktet utad for helvetes horder.
Jeg elsker deg, Rosalind.
Det er min sannhet.
Jeg elsker deg også, Harvey Kinkle.
Slå fiendene dine med tann og klør,
og bad huden din i blodet deres.
Vi tok med dr. Cees kokong fra butikken.
Han er nede og venter på deg hvis du vil ta farvel.
Dr. Cee?
Hilda.
Jeg trodde jeg drepte deg!
Nesten, men ikke helt, min kjære.
Jeg skulle nok spise deg senere.
Får håpe det.
Alle dronninger må gjøres klare til kamp.
Alle jenter må forberede seg på krig.
Prudence, hva er det?
Hva er i veien?
Vi...
Vi fant Dorcas...
....slaktet i et skap på akademiet...
...ved Agathas hånd, uten tvil.
Å, nei.
Jeg kan ikke unngå å tenke på
at om jeg hadde drept Blackwood da jeg hadde sjansen,
kunne all denne ulykken vært unngått.
Men du lot meg ikke gjøre det, hva?
Jeg er så lei for det.
Det er jeg også.
Gjør deg klar,
la ingenting røre ved deg,
la ingen mann ha makt over deg.
Hva er du nå, om ikke Nattens kirke?
Hekateordenen, tilbedelse av tre-i-én.
Zelda...
...det er en enda mørkere kraft i horisonten jeg frykter.
En følelse av sa ki mal henger i luften.
Vi må utnytte heksesirkelens moderlige pouvwa som beskyttelse
og forberede dem på krig.
Betyr det at du blir værende?
Bare hvis jeg er velkommen, ma chérie.
Og når de roper om nåde...
...vil Morgenstjerne nekte dem det.
GEHENNA STASJON
Hvorfor er du så trist?
Fikk du ikke med at vi vant?
Ja, men ikke alle overlevde, Nicholas.
Beklager, Nicky.
Uten søstrene mine... Jeg har aldri følt meg så...
Alene.
Samme her.
Kronen og tronen venter på deg.
Førstedame av Pandemonium, skyggenes jomfru.
Her er dronningen...
...Sabrina Morgenstjerne.
Vel, jeg skal begynne å tenke på det.
Men la oss først ha en fin familiemiddag,
med kun favorittrettene våre?
Det blir ikke det samme uten Sabrina.
Tror du jeg vil gå glipp av en familiemiddag?
Sabrina, hva gjør du her?
Hva med dine plikter i helvete?
Din skjebne?
Hvem vil vel ha ansvar for den galskapen?
Ville ikke du? Du prøvde jo virkelig å vinne tronen.
En del av meg ville være dronning, men en annen del tenkte:
"Jeg er en tenåring."
Jeg vil være en tenåring her i Greendale
på Baxter High og akademiet.
Dessuten er alle våre saker med helvete overstått.
Vi kommer ikke til å ha noe å gjøre med de folka igjen.
Å, Lucifer, Lilith, Caliban, hvem trenger dem?
Godt poeng.
Jeg gjør meg klar til middag.
Kusine...
...du har løyet om noe, men jeg vet ikke hva.
Jeg vet ikke hva du mener.
Du har oppført deg merkelig i det siste, sagt ting, visst ting du ikke kunne vite.
Selv midt i all denne galskapen,
er du den eneste tingen som virkelig føles feil for meg.
Jeg tror ikke du sa fra deg tronen, jeg.
Jeg løy ikke, jeg er ikke dronningen av helvete.
Men samtidig...
...er jeg det.
Hva har du gjort nå?
Burde vi ikke fusjonere eller noe?
Ambrose ville sagt det, ja, men jeg har en supersprø idé.
Jeg tror vi tenker likt.
Det burde ikke være mulig.
Om du ikke fullførte pliktene dine og frigjorde deg selv samtidig...
Det faktum at det er to av deg... Du har skapt et tidsparadoks.
Kult.
Nei, ikke kult.
Nei, følgene av det er i beste fall forferdelig.
Men det funket. Hun er henne, jeg er meg.
Vi fikk begge det vi ville.
Skjønner du ikke? Dette løser alt.
Jeg kan være både Spellman og Morgenstjerne.
Hva når tantene finner ut at dere er to?
De er aldri i helvete, så det er null sjanse for det.
- Og når mørkets fyrste får vite det? - Han er narsissist. Han merker det ikke.
Lilith legger merke til alt!
Lilith kan bli et problem, ja.
Ok, kusine, for å være sikker,
du sier at det er to av deg. Om du er her, betyr det at hun...
Dette var var deilig, Hilda.
Takk.
Det er fint at alt er normalt igjen.
Ikke at det blir sånn lenge i Greendale. Bare vent.
Alt har konsekvenser, og det er alltid løse tråder.
Ha litt tro, Ambrose.
Noen ganger ordner bare universet opp.
Har noen lyst på pai?
- Ja. - Ja.
Ja.
Og en av de deilige potetene.
Kom, barn, under nattens stjernehimmel
skal vi begå grusomheten vår.
Agatha, egget.
Jeg påkaller Eldridge-grusomhetene i tomrommets navn.
Hør fødselsskrikene av denne styggedommen
og riv gjennom virkelighetens hud.
Jeg er ditt fartøy.
Jeg er presten din.
Fader...
...hva har vi født?
Begynnelsen på slutten, Agatha.
Slutten på Spellman-familien.
Endetiden.
Tekst: Bendik Agersborg Eriksen